Camera Obscura
Två år sedan - och frågan om jag är sponsrad?
![](/cldocpart/49188.jpg?m=1)
Leica M8 Summicron 50/2 ISO 2500 Konverterad från DNG (RAW) samt skärpt i Photoshop
Det är nu två år sedan jag startade denna blogg!
Cïrka 480 inlägg har det bliviti (467 enligt FS räkning - men jag har avpublicerat ett antal inlägg ;-) och en bra bit över 100 000 unika besökare.
En normal vecka ligger jag på ca 1000-1400 unika för att toppa upp mot 8000 när jag har något extra intressant på gång. Ingen "Blondinbella" precis men tillräckligt för att motivera mig att fortsätta.
En av anledningarn till att jag började var för att skaffa erfarenhet i mitt dåvarande arbete som marknadsförare, inte minst för att chefen skulle börja blogga: http://ulfekman.nu/
Min största blogg-inspirationskälla var (och är) vännen och dåvarande kollegan "SMÄM": http://smam.blogg.se/
Numera blir det även en hel del "micro" inlägg på Twitter, följ mig på: http://twitter.com/johanericson
Och - nej, jag är inte sponsrad.
Men jag får en hel del "freebies" (vilket jag inte likställer med regelrätt sponsring) som tex tidningsprenumerationer, småsaker, lite rabatter samt ett och annat "recensions lån". Min dotter är min sponsor, med teckningar ;-) Thats it!
6 miljoner liv och 64 år senare...
Leicaflex SL2, PA-Curtagon 35/4 Auschwitz-Birkenau
Idag är det 64 år sedan Auscwitz befriades av ryska soldater.
Jag besökte platsen för första gången i mitten av åttiotalet, på en nyårsdag. Lägret med dess museum var stängt, men några polska "vakter" gav oss nycklarna. Under tilltagande skymning gick jag och några vänner runt i lägret på egen hand. Låste upp, tände ljuset, tittade, släckte och låste efter oss och gick vidare till nästa barack eller hus. Efter någon timme var suggestionen total. Der var som om SS-vakterna lämnat sina poster för en fika och vi skulle kunna möta dem bakom nästa hörn. Fångarnas tysta närvaro, ljud, lukter, synintryck men framför allt den ofattbara ondskan blev för mycket. Jag bröt ihop. Det blev mycket få bilder, en av dem ser ni ovan, den skulle kunna varit tagen för 64 år sedan...
Ps.
Absolut värst var förrådet med "beslagtagna" ben och armproteser från barn. Plötsligt blev offren mycket närvarande, små handikappade barn som tvingades lämna ifrån sig proteserna innan de nakna och med krossade näsor (för att inandas gasen genom munnen, barn är "segare" än vuxna) fösdes in i gaskamrarna.
To much - far too much, fixade inte att plåta, ville bara därifrån...
Vem är du? Vem är jag? Levande charader...
Mina olika profilbilder som jag använt här på Fotosidan.se
Jag heter Johan Ericson, med C och ett S (inget K ;-) Det finns det fler som gör... inte minst här på FS. Och jag använder ofta "Johan E" som signatur på olika inlägg och mail. Det finns det fler som gör... inte minst i bloggvärlden. För Johan är ett av våra vanligaste förnamn, och Eriksson med alla olika stavningsvarianter är ju inte precis ovanligt.
Några exempel på ANDRA Johan Ericson än jag:
http://www.fotosidan.se/member/view.htm?ID=6208
http://sv-se.facebook.com/people/Johan-Ericson/535965781
http://ki.se/ki/jsp/polopoly.jsp?l=sv&d=8743
http://www.draconian.se/band_johan.html
http://sv.wikipedia.org/wiki/Johan_Ericson
Sedan finns det en filmfotograf med samma namn, mer än en gång har vänner ringt och sagt att de sett "mitt" reportage på TV ;-) Och så har vi ju Johan Eriksson här på FS, även han bor i Uppsala och vi är med i samma bildbyrå - som bäddat för förväxlingar.
För att få slut på spekulationerna på vissa bloggar hurvida det är jag eller inte som kommenterar så kommer jag från och med nu att länka mina inlägg till denna blogg. Dvs ingen länk hit = inte jag - oavsett namn eller "nickname".
Och som avslutning: Arja Saijonmaas "oförglömliga" insats i Melodifestivalen 1987 - "Högt över havet" - som jag lånat min rubrik från ;-)
Ps.
För dem som läser bloggen och har frågor om min person så rekommenderar jag Fotosidans julintervju - om nu någon missat den ;-)