Fem minuter
Andra december...
Hon stod där länge. Helt stilla.
Kanske hade hon ett och annat att fundera över? Kanske mindes hon Stockholm från förr? Eller stod hon bara där och njöt av stunden? Av den vidunderliga utsikten och av den milda majvinden?
Jag tyckte att hon såg ut som en filmstjärna från 50-talet...
.
Fåfängan våren -14.
.
.
.
Men i Norrköping måste man behålla färgen...
...på en och annan bild i alla fall.
Och som ni ser så sken solen även över Norrköping idag.
...
Och nu har jag bloggat två gånger idag, bara för att jag hade lust... :) Lovar att inte blogga imorgon!
I väntan på att tas i bruk igen...
Jag kan bara inte låta bli att fascineras av växthusen i plast, som står uppe på kolonilottsområdet. Och jag kan inte låta bli att fotografera in i dem, även så här års. Trots bristen på grönska och trots smuts och mögel och jag vet inte vad....så tycker jag att det är något vackert över dem.
Dessutom är det spännande att rikta objektivet mot plasten, särskilt i lite motljus. Plasten filtrerar och kan ge oanade effekter. Ibland blir det fint, ibland inte.
...
...
Och så kunde jag inte låta bli att rikta kameran mot den här plasten heller;
Svårfotograferat
Det är märkligt att vissa platser kan kännas så svårfotograferade, trots att de erbjuder massor av olika spännande motiv. Kolonilottsområdet är just en sådan plats. Trots att det är ett jättehärligt ställe att gå runt på, får jag sällan bra bilder därifrån. Och jag skulle verkligen vilja fånga livet där en hel säsong. Men det är trångt mellan de små lotterna och det ligger bråte och prylar överallt. Man får passa var man sätter fötterna. Och kameravinklar...tja...man får ta det som är möjligt.
Man är dessutom väldigt iakttagen av kolonilottsinnehavarna. Att pilla ostört med kameran, det finns inte på kartan. De flesta är förstås nyfikna, och vill prata; "Är du från en tidning? Vad gör du med bilderna? Vad finns att fota här? Och såhär års?" (Är hon inte riktigt klok?) Men många är dessutom mycket vänliga och gästfria...pekar på sina medhavda kaffetermosar och sedan på mig. Somliga vill dessutom att jag skall fotografera just dem och deras lott...
Sedan finns det en och annan som inte vill bli fotograferad. Och då låter jag bli förstås.
Men jag har tänkt att om jag regelbundet besöker området, ett par gånger i månaden, så kommer det förhoppningsvis att bli lite lättare att få till de bilder jag vill ha. Och dessutom; vill man försöka fånga en säsong, så gäller det nog att vara på plats rätt ofta...
...
Sista veckan i mars och start på odlingssäsongen
...
...
...
.....
...
...
Dagens bloggbilder fick bli svartvita. Dels tyckte jag att det passade till alla gubbar - var sjutton höll alla kvinnor hus?, dels var naturen ganska färglös i sig...